София побеля на 8 юли преди 10 години
![](https://static.petel.bg/resources/2024/07/08/big_450196754_122130190886304698_1340165553127206780_n.jpg)
Кадър Ютуб
"Метео Балканс" припомни една от най-страховитите бури в София на 8 юли преди 10 години.
София побелява от падналите зърна от мощна градушка.
Ето какво се случи..
Около обед, над крайните западни райони от страна се формира изключително силна буря, подкрепена и от силен срез на вятъра със стойности около 15-25м/сек. Това, в комбинация с доста богат на влага граничен слой (около 15-18 g/kg специфична влажност), създава благоприятни условия за развитие на силни гръмотевични бури.
Максималният радарен коефициент на отразяване (Zmax) на клетката е 50-65 dBZ между 6 и 10 km.
Само за около 20-30 минути бурята бързо се усилва и прераства в суперклетка. В периода между 11:30 UTC и 12:10 UTC (13:30 и 14:10 българско време) се развиват нови клетки на около 10 километра от първата и се образува клъстер.
Суперклетката до София спомага и за пробиването на задържащият слой.
Тогава близо до Монтана се формира и втора суперклетка с отклонение наляво. Бурята до София е с дясно отклонение от водещия поток и се насочва към София.
По-високите температури в града допълнително усилват бурята. И двете бури нанасят материални щети в София и Монтана.
Съобщава се за изкоренени дървета, повредени стълбове, прекъснато електрозахранване, а в София - хиляди коли са повредени от градушката.
По данни на метеорологичните станции, наблюдаваният размер на градушката над земята в София е била над 5-7 см.
Наблюдават се и високи стойности на VIL, надвишаващи 65 mm и продължаващи 1 час и 40 минути (13:04 UTC – 14:44 UTC - 15:04 - 16:44 българско време).
Високите стойности на VIL показват, че бурята е имала висока отразяваща способност, разпределена в голяма дълбочина на атмосферата, и че е добър индикатор за потенциала на лошото време.
В периода на максимално си развитие на бурята над Монтана анализът на доплеровите скорости показа антициклонално въртене. Южната страна на сърцевината на градушката (гледана от радара) има доплерови скорости далеч от радара, докато северната страна на ядрото на градушката има доплерови скорости към радара.
Бурята в Монтана е първият документиран случай на антициклонално въртящо се ядро на суперклетка, развила се над България.